|
עמוד:160
עליית מוסוליני לשלטון איטליה מתמודדת עם קשיים ומצוקות איטליה התלבטה במהלך מלחמת העולם הראשונה לאיזה מהצדדים הלוחמים להצטרף . רק באפריל , 1915 בחרה להילחם לצד מדינות ההסכמה ( עמ' . ( 113 בתמורה להשתתפותה הובטח לה כי לאחר הניצחון תקבל שטחים באירופה ושטחים נוספים למושבותיה באפריקה . אבל עם תום המלחמה נותרה איטליה פצועה וחבולה : היו לה 650-כ אלף הרוגים וכחצי מיליון פצועים . גם ההבטחות שניתנו לה עם הצטרפותה למלחמה לא קוימו . איטליה חשה מושפלת , ותחושת חוסר התכלית שבמלחמה העמיקה ופגעה במוראל הלאומי . המדינה נקלעה גם למשבר כלכלי עמוק : מיליוני חיילים משוחררים חיפשו מקורות פרנסה כדי להשתלב מחדש בחיי הכלכלה , אך היה מחסור במקומות עבודה והם נעשו מובטלים . האבטלה הגוברת לוותה באינפלציה גבוהה , ובעקבותיה - במרירות ובתסכול . במדינה שרר רעב בשל מחסור במוצרי מזון בסיסיים כמו קמח ובשר , והיא נאלצה לייבא אותם . המחסור הכבד גרם לשוד חנויות ולאלימות נגד מפקיעי מחירים . מחסור חמור באספקת נפט ופחם שיתק את הכלכלה , וגלי שביתות ומהומות פקדו את המדינה . הממשלות שפעלו באיטליה באותן שנים לא הצליחו לחלץ את המדינה מן המשבר , והן נשענו על קואליציות רופפות ביותר שהתחלפו בתדירות גבוהה . חמש ממשלות התחלפו בזו אחר זו במשך שלוש שנים . ( 1922-1919 ) לאחר המלחמה הייתה המפלגה הסוציאליסטית למפלגה הגדולה והחזקה ביותר באיטליה . הסוציאליסטים ביקשו לחולל מהפכה קומוניסטית הדומה לזו שהתחוללה בברית המועצות ( עמ' , ( 148 והם המתינו לרגע המתאים ; ואילו הימין הלאומני אימץ לאחר המלחמה גישה כוחנית . במסגרת קו פעולה זה פנה הימין אל האזרחים ואל החיילים ועודד אותם לתבוע את השטחים שהובטחו לאיטליה עם הצטרפותה למלחמה ולא הועברו לידיה ( לדוגמה , עיר הנמל פיומה . ( ראש הממשלה , ויטוריו אמנואלה אורלנדו , הואשם בבגידה מפני שאחרי המלחמה השתתף בוועידת השלום וחתם על חוזה השלום - אף על פי שאיטליה לא קיבלה את השטחים שהובטחו לה . מוסוליני מגייס אהדה ועולה לשלטון באמצעות הפגנת כוח במרס 1919 קמה באיטליה מפלגה חדשה שהצטרפה אל שורות הימין - המפלגה הפשיסטית , ובראשה עמד מוסוליני , שכונה גם " הדוצ'ה" ( בלטינית : המנהיג . ( מספר חברי המפלגה גדל בהתמדה , ובבחירות שהתקיימו 1921-ב נבחרו נציגיה לראשונה לפרלמנט . האיטלקים שתמכו בפשיזם הגיעו מרקעים פוליטיים , חברתיים וכלכליים שונים , והם פעלו מתוך מניעים מגוונים . הרכב התומכים בפשיזם באיטליה משקף את מורכבותה של המציאות האירופית , אשר הובילה חלקים נכבדים מהציבור לאמץ את התפיסה הפשיסטית . אחת הקבוצות הייתה קבוצה של לאומנים , שהיו ברובם בעלי מקצועות חופשיים ( אנשי עסקים , עורכי דין , פקידים , אנשי אקדמיה ומורים ) אשר רצו להשיג שליטה של האליטה שביתה במילאנו , 1920-ב במטרה להשיג תחבורה חופשית
|
![מטח : המרכז לטכנולוגיה חינוכית](http://lib.cet.ac.il/storage/publishers/900_999/0000000957.gif)
|